Kam jdeš, Violet?
Jen natrhat kytičky.
Nechoď moc daleko.
Má planá irská růže
Jen ta tak sladce vonět může
Můžete hledat, kde chcete
Nikde sladší nenajdete
Než je má planá irská růže
Ale nazdar.
Chceš jednu?
Říkáš si, proč mám ten divný klobouk.
Ten já nosím pořád.
Dokonce se stal součástí mého jména.
Kamarádi,
mí nejbližší kamarádi mi říkají Klobouková Rose.
Vypadá jak kouzelnický klobouk.
Taky je.
Je to kouzelný klobouk.
Chceš to vidět?
Nemám nic v rukávě.
Nic v klobouku.
Neboj, to je můj kamarád.
Prošvihneš to kouzlo.
Sáhni dovnitř.
Páni!
Ta je nádherná.
Protože je výjimečná.
A když je řeč o výjimečných,
ty jsi taky trochu kouzelnice, ne?
Jakou barvu má květina v mé ruce?
Nachovou.
Fialovou.
Violet. Jako tvé jméno.
Kytky se nejí.
Ale jí.
Ale tyhle jsou výjimečné.
Zlato, právě ty výjimečné chutnají nejlíp.
Měla bych se vrátit k mámě.
Ne, zůstaň. Na chvilku. Uvidíš další kouzlo.
Jsi výjimečná holčička, viď?
DOKTOR SPÁNEK
Prosím.
To nic, Doktore.
To nic.
Tak.
To je suchý.
Co se stalo?
Musíš se mnou mluvit, Danny.
Nepromluvils, co jsme odjeli...
Prosím tě, Doktore.
Prosím.
Tak...
ty nemluvíš, Doktore, jo?
Nemluvils ani, když jsem tě poprvé potkal.
Vzpomínáš, kdy jsme si poprvé opravdu povídali?
Jak jsem ti promluvil v hlavě?
To ses cítil dobře, ne?
Zjistils, že nejsi sám.
Pro mě to taky někdo udělal.
A jednou, Danny Torranci, to naučíš někoho jiného.
Nenaučím.
Nenaučíš, jo?
Jako že nebudu zářit.
Už ne. Je to nebezpečný.
Někdy asi jo.
Našla mě.
Bude se vracet a vracet, dokud mě nedostane.
To máš pravdu.
Overlook je neobyvatelný. Zabedněný.
Ti staří duchové jsou vyhladovělí a natahují se po tobě.
Ani s ní to nepřestane.
Obrázky v knížce.
Říkals, že jsou jak obrázky v knížce, že mi nemůžou ublížit.
Pro některý věci,
pro temný věci, je to osvícení jako jídlo.
Overlook
byl pro mě vždycky jen jak obrázky.
Ale já nezářil tolik, co ty.
Nikdo nezáří jako ty.
V tom hotelu jsi byl jako milionwattová baterie
zapojená naplno.
A on ji snědl.
Svět je hladový místo.
A ty nejtemnější věci jsou nejhladovější a jedí to, co září.
Sesypou se na to jak komáři nebo pijavice.
Nedá se s tím nic dělat.
Můžeš ale obrátit to,
pro co si přišli, proti nim.
Můj dědeček
byl zlej parchant.
Temnej uvnitř.
Stejně temnej jako tvůj táta.
Mlátil mě do bezvědomí a babičku taky
a když umřel, tančil jsem.
Ale on se vracel dál.
Stál v mým pokoji.
Kvádro šedivý a páchnoucí plísní, kterou v tom futrálu obrůstal.
Tak mě babička
naučila jeden fígl.
Dala mi dárek.
Chci, aby sis tuhle krabičku pořádně obhlídl,
zevnitř i zvenčí.
Koukat se nestačí. Osahej si ji.
Strč do ní nos, jestli nějak nevoní.
Proč?
Protože si přesně takovou vytvoříš v hlavě.
Jen ještě výjimečnější.
Abys, až ta svině příště přijde,
na ni byl připravenej.
Už tě vrátím mámě.
Danny!
Tady jsi!
Kam ses poděl?
Vyděsils mě až k smrti.
To už mi nedělej. Slyšíš?
To už mi nikdy nedělej.
To mi víckrát nedělej.
POHŘEŠOVANÉ DÍTĚ VIOLET HANSENOVÁ
Co je, Doktore?
V čem je fór?
Co se vaří?
Co se vaří, kamarádíčku? Přece ty.
Já?
No jo.
Au! Ty mě zabiješ!
Au!
Muka! Muka!
Podíváme se.
Očividně to není běžný králík.
Musím proto vymyslet mistrovskou strategii, geniální...
Dobrý, Doktore?
Co kdybych ho vlákal...
- Jo, mami, dobrý. - ...do drtičky kamení?
Ne, ne... moc komplikované.
Jo, moc komplikované. Ale co kdybych...
Moc obšírné.
Jasně. Moc obšírné.
- Jak že se jmenuješ, fešáku? - Dan.
Dan.
Dostaneš svou medicínu.
Nech ho.
Vstaň. Vypadni odsud.
Sakra. Myslím, žes ho zabil.
Co kdyžs ho zabil?
Doufám, žes ho zabil.
Slyšíš mě?
Uzdravím to líbáním.
Ne, ne, ne.
Co to... Ne.
Mami?
- Mami? - Broučku.
Tak, tak.
Můžeš jí ty peníze vrátit, Doktore.
Aspoň to bys mohl.
Vzala si moje.
Nejspíš za ně koupila ten koks.
Doktore.
Zažil jsem to už nastokrát
Za lásku a slávu jít se rvát
Kdy o všechno jsi hrál
Svět milence vždy vítá
A čas běží dál
Tu láhev máme dopít a ještě tři další.
Andi?
Prý zalévá kytky šampaňským...
Správně.
než aby ho dal Němcům.
To jaksi zmírňuje okupaci.
Jsi hezčí než na fotce.
- Viďte, pane Richarde? - Jak říkáš.
A ty starší než na tý svý.
Zůstaneme tu, nebo někam půjdeme?
Ty se nechceš dívat na film?
Nevím, co je na tom.
Románek z chatu.
Trochu nechutný. Nezajímavý.
Jen se dívej. Je to zajímavý, fakt.
To doufám, protože ona moc páry nemá.
A teď to přijde.
Nejsi unavený?
Spi.
Aha.
Počkej. Teď to nejlepší.
Už jsem ji to viděl dělat třikrát, a neomrzí se to.
Spi tvrději,
jak nejtvrději dokážeš.
Bolest, co cítíš, je jen sen.
Ztracenou peněženku vysvětlit dokážeš,
až se tě manželka zeptá.
Ale tohle nevysvětlíš.
Tohle uvidíš
dennodenně, když se podíváš do zrcadla.
A pokaždé, když to uvidíš,
řekneš nahlas:
„Mám rád holčičky.“
A až příště budeš shánět nějakou holčičku on- line,
chci, aby sis vzpomněl na to,
jak tě uštkl chřestýš.
To je zajímavý.
KINO NYNÍ HRAJEME: CASABLANCA
Prosím vás, slečno?
Slečno. Zapomněla jste něco v kině.
Chceš mě nechat na pokoji.
Ale nazdar.
Chceš mě nechat odejít.
To ne, drahoušku.
To nechci.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ, ABRO
Mami, to jsem udělala pro tebe. Je to tajná karta.
AHOJ
Děkuju, Abbo- dů.
Zná někdo kouzelné slovo?
Ty.
Abrakadabra.
Abrakadabra. To je skvělé.
- Raz, dva, tři. - Dva, tři.
Abrakadabra.
Já umím taky kouzlit.
Někdy, když...
Pardon.
Neviděli jste moje lžičky?
To umím taky.
To je pěkné, drahoušku.
- Jsou na vás! - Na mně?
Co se děje?
Dave...
Abrakadabra.
Jejda.
Ale nazdar, ospalče.
Promiň.
Musela jsem tě uspat dost tvrdě.
Jsi silná.
Tvrdohlavá.
Prověřila jsem si to.
Šest mužů za tři měsíce má na tváři to hadí uštknutí.
To ses činila.
Chřestýšová Andi, to jsi.
A kdo jsem já?
Jsi nějaká cáklá mrcha, co mě unesla.
Odteď už jen pravdu.
Budeš mluvit jen pravdu.
Jsi ta nejkrásnější ženská, co jsem kdy viděla.
Propána. Funguje to až moc dobře, co?
Dám ti návrh, Chřestýšová Andi.
Jsi lamačka. Umíš lidi zlomit.
Lamačku jsme tu už dlouho neměli,
takže ti dám návrh, jaký jsem nikomu už 40 let nedala.
Kolik je ti, děvenko?
Patnáct.
Patnáct?
To je věk.
Jaro tvého ženství, viď?
Už nejsi dívka, ale nemáš ještě ani jeden šrám.
Gravitace si tě ještě nevšimla.
V patnácti ne.
Ale muži...
Ne, ne, ne. Nestyď se.
Oplatilas jim to, ne?
Nabízím ti tohle: Jaro navždy.
Odteď za deset let ti bude pořád patnáct.
Za sto let možná sedmnáct.
Dobře jídej,
zůstaň mladá, žij dlouho.
MĚSTSKÁ LÉKÁRNA
Líbí se vám?
Pardon. Já jen...
To nic. Lidi si ho rádi prohlížejí.
Začali jsme s tím v knihovně.
Obecní projekt, teď žije vlastním životem.
První byla tady ta věž.
- Aha. - Rozrůstá se to.
Děcka tomu říkají Miniměsto.
To stavěly děti?
S trochou pomoci jo.
Když to půjde dál, postavíme celý náměstí.
Přijel jste autobusem, nebo stopem?
Jo, autobusem.
Moc lidí tak daleko na sever autobusem nejezdí.
Leda byste sháněl práci.
Jo.
Změna prostředí,
nebo před něčím utíkáte?
No nic. Snad jsem...
Prostě nová tvář.
Jo.
Asi utíkám sám před sebou.
No jo.
Utéct sám před sebou. To je oříšek.
Sebe si berete všude, kam jdete.
Nenasere to?
Nájem je 85 měsíčně
splatných předem.
Billy vám první dva zaplatil, zbytek je na vás.
Žádná zvířata, žádné mejdany, žádný hluk.
Jsem tichý nájemník.
Ten poslední říkal totéž. Studoval matiku.
Natřel si stěnu jako tabuli,
aby si tam mohl čmárat ty svoje rébusy.
Tichý nebyl. Ne, pane.
Když se odstěhoval, ani to nepřemaloval, což je dobře,
protože vám to můžu usnadnit,
abyste to viděl každé ráno.
85 DOLARŮ/TÝDEN CHOVAT SE SLUŠNĚ
Vážně se za něj chceš zaručit?
Určitě.
Máš ho na triku, Billy.
Takovej sluníčkář.
Kdyby něco, bydlím dole v přízemí.
Zajděte zítra, pobavíme se o práci.
Proč to děláte?
Neznáte mě.
Ne, neznám.
Ale znám ten pohled, jak jsem říkal.
A někdy mám z lidí takový pocit.
Asi se to těžko chápe.
Snáz, než byste myslel.
- Díky. - No jo.
Připravená?
Je připravená.
Co je to za lidi?
To zjistíš pak.
Tamhle ten je Děda Flick
a ten nás vede. Lehni si.
Tak.
Neboj. Rozumíš?
Jsme Pravý rod
a nevzdáváme se.
Jsme vyvolení.
Jsme ti šťastlivci.
Co se spojí, nikdy se nerozdělí.
Zde je žena.
Připojí se k nám?
Spojí svůj život s naším?
Ano.
Řekni ano.
Ano.
Tahle je výjimečná.
Jmenuje se Violet.
Moc už z ní nezbylo.
A chutná
po květinách.
Zhluboka dýchej.
Tak. Přijmi to.
Přijmi to.
Ne!
Ne! Ne!
Ještě nás nenašli.
Byli zvyklí slyšet ho plakat,
protože jsem ho často nechávala samotného.
Tak neudělali nic.
A ještě nás nenašli.
Mami?
Zdar.
Říkal jste, že znáte můj pohled.
Jak jste to myslel?
Jste nemocný.
Jste unavený. To je vidět.
Potřebuju pomoc.
Pojďte dál.
Promluvíme si o tom.
Bože, dej mi klid přijmout to, co změnit nemohu,
odvahu změnit to, co změnit mohu,
a moudrost jedno od druhého rozpoznat.
Bobbie dnes slaví narozeniny.
Tři roky. Tři roky střízlivá.
Jo.
Díky, Johne.
Teď ten nejdůležitější člověk.
Je tu někdo nováček?
Má někdo 24 hodin?
Jo.
Jsi ve městě nový, viď?
Jo, já...
Nic proti. Půlku lidí tady jsem rodil.
- Nové tváře jsou nápadné. - To je Dan Torrance.
- Sotva vystoupil z autobusu. - Ahoj.
A vypadá to, že dopadl na zem.
Nikoho tu nesoudíme, bratře.
Zažili jsme to všichni.
- I horší, věř mi. - To jo.
Jestli hledáš křídlo, pod které by sis vlezl,
nikoho lepšího než tady Billyho Freemana nenajdeš.
Děkuju za přijetí, já...
Jsem trochu...
Asi na to nejsem zvyklý.
Víš, my říkáme:
„Nesuď nikoho, když neznáš celý jeho příběh.“
Můžeš si myslet, že ho chápeš,
- ale nechápeš. - Nechápeš.
A jak se ti dnes daří? Dobře?
Vláček pořád jezdí.
To rád slyším.
Ty dobrý?
Jo. Jo.
Rád jsem tě poznal, Dane.
- Jo. - Přijď zas.
- Díky. - Snad se brzy uvidíme.
Já se vrátím, jo.
Fakt dobrej chlap. Má nadání...
Jo. Billy, počkej.
Hej, doktore.
Tvý hodinky.
Ztratils hodinky. Měls starost o kluka s...
Goocherem.
Cože?
O kluka s Goocherem nebo Gaucherem. Něco s kostma.
Gaucherova choroba.
Jo.
Myl sis v nemocnici na záchodě ruce
a nechals je na dávkovači mýdla.
Podívej se na ten dávkovač.
- Rád jsem tě poznal. - Jo.
Jaks to věděl?
Kéž bych to dokázal říct.
Uhodl jsem to.
Houby.
Asi je to intuice. Jako tušení. Možná...
Uhodl jsem to.
Co tu chceš dělat?
Jak to myslíš?
Myslím tady, ve Frazieru. Proč tu jsi?
Nevím. Nevím.
Něco jinýho, než jsem dělal.
Něco lepšího.
Chodíš do kostela?
Záleží na tom?
Věříš v něco? V něco...
většího než ty sám?
Víra z nás lepší lidi nedělá.
Činy z nás dělají lepší lidi.
Billy říká, žes pracoval jako sanitář.
To je pravda.
Teď pracuješ?
Pár směn v Miniměstě. Pomáhám s vláčkem.
Já tři dny v týdnu dělám v Domově Rivingtonové, v hospicu.
Dobrý sanitář se těžko shání.
Ještě hůř udrží.
Vadí ti umírající lidi?
Ne.
Všichni umíráme.
Svět je jeden velkej hospic s čerstvým vzduchem.
Páni!
Ale nazdar.
Říkalas, že to nebolí.
Teď už ne, nebo jo?
Bylo to, jako bych umírala.
Já vím.
Taky že jo.
Až se najíš, bude ti líp.
Jsem ještě člověk?
Záleží ti na tom?
Hej. Nech ho na pokoji.
Azreel, nech ho být.
Azzie?
Azzie, no tak.
No tak. Azzie.
Doktore.
To jste vy, doktore?
Ne, já nejsem doktor.
Mám vám zavolat doktora?
Mám na posteli tu kočku.
Já ji odnesu.
Ne.
Já věděl, že tam bude.
Ta kočka zřejmě vždycky ví,
kdy už je čas.
- Asi už je čas. - Ne.
Azzie je jen stará, hloupá kočka.
Ne.
Bylo to tak, co tady jsem.
Ta kočka ví,
kdy je čas jít spát.
Každý to ví.
Umřu.
Ano.
Někoho vám přivedu.
Ne.
Já poznal, že se to blíží.
Není to ale proto o nic míň děsivé.
Jo.
Ale možná je to, jak říkáte,
že jen budete spát.
To není nic děsivého, je to jen spaní.
Vy jste divný doktor.
Říkal jsem, že nejsem doktor.
Myslím, že jste.
Doktor Spánek.
Doktore, moc se bojím, že to bude bolet, že tam bude temnota,
nebo že nebude vůbec nic. A nechci...
Není se čeho bát.
Jen usnete.
Konečně pravým, pokojným spánkem.
Děkuju.
Děkuju vám, doktore.
Neměl bych tu být. Někoho vám seženu...
Ne, ne, ne.
Jste přesně tam, kde máte být.
Přesně.
Vidím svou ženu.
AHOJ
ČAU
Dan, alkoholik.
PO OSMI LETECH
Ahoj, Dane.
Nejsem moc na proslovy.
Myslel jsem, že si jen vezmu ten žeton a budu říkat, co mě napadne.
A myslím na svého tátu.
Umřel, když mi bylo pět, a jediná možnost jak ho poznat,
jak ho opravdu poznat, byla, když jsem měl zatmění.
Když jsem pil, abych otupil tu...
nebo...
když jsem chtěl někomu rozmlátit ksicht,
protože pití a prchlivost a vztek,
to, co jsem měl v sobě, bylo po něm.
A to bylo jediné, co jsem z něj poznal.
Teď ho poznávám i trochu jinak,
protože on taky jednou stál v podobné místnosti
a chtěl se kvůli mně a mámě uzdravit.
A držel v ruce žeton,
bylo na něm pět měsíců,
a toho dne se...
Před tím vším...
Ten den chtěl jediné. Aby na tom byl tak, jak na tom teď jsem já.
A tady mě máte...
Takže vám asi děkuju za nás oba.
Ta je pro Jacka Torrance.
Charlie.
Doktore?
Asi se nemusím ptát, proč tu v tuhle hodinu jste.
Máte bolesti?
Mám říct Claudette, ať vám dá prášek?
Prášky nepomůžou.
Nebojím se pekla, Doktore.
Žil jsem slušný život.
Stejně si myslím, že takové místo neexistuje.
Asi se bojím toho,
že nebude nic.
My nekončíme, Charlie.
To vím najisto.
O moc víc toho nevím,
ale vím, že nekončíme.
Borůvky.
Cítím chuť borůvek, které matka pěstovala.
Cítíte ji?
Jo, cítím.
A slyším Franka z vašeho starého rádia.
Z toho, co jste měl na ponku vedle nářadí.
Pojď, poleť se mnou
Pojď, poleť, poletíme v dál
Jestli tě láká zajít na panáka
V daleké Bombaji je jeden bar
Pojď, poleť se mnou
Pojď, poleť, poletíme
v dál
BRÝTRO
Dlouho jsme si nepsali.
ŠKOLA
Abro? Škola.
Já vím.
Dědo, neviděls Rosie?
Na pozorovatelně.
Cítíš se dobře?
Eňo ňůňo.
Ahoj.
Nerad ruším.
Podařilo se?
Už se blížím.
Je někde v Iowě, myslím.
Až si budu jistý, že jsem ho našel, uděláme si pěkný výlet.
Do té doby si...
Musíš otevřít nádobu, Rosie.
Měli jsme páru před půl rokem, Vráno. Půl roku nic není.
Ten kluk v Delaware moc páry neměl a je to už vidět.
Vidíš, jaký má Děda Flick vlasy?
Jo.
Podle mě mu není dobře.
Dědovi Flickovi nebylo dobře už od Nixona.
Já vím.
Ale potřebujeme jíst. My všichni.
Je už nádob málo?
Ovšemže ne.
Jen není třeba jednu vyplýtvat, když už jsi blízko úlovku.
Rosie.
Mohl bych to potřebovat, abych ho našel.
Ve světě bývalo víc páry, víš?
Nebuď hloupej. No tak.
To je, jak když burani říkají:
„Před 50 lety byli lidi přívětivější.“
Ale to je pravda, Rosie.
Je míň páry a je taky slabší.
Nevím, jestli je to od mobilů, diet,
Netflixu či čeho,
ale moc vůní už teď nezachytím
a ty, co zachytím, nejsou takové...
Večer otevřu nádobu, aby to všichni přečkali.
Děkuju.
- Ty to víš, Rosie. - Co vím?
Proto tu denně jsi.
Proto jsi tu, ať tvrdíš ostatním, co chceš.
Svět nemá tolik páry
a ty vyhlížíš velrybu.
Sleduj toho kluka.
Číslo 19.
Ten to má v sobě.
Pokaždý trefí míček.
Jako kdyby četl nadhazovači myšlenky.
Fakt?
Vidíš? Sleduj,
jednou se někdo z lovců talentů
tady o Bradovi doslechne. Sleduj.
Hej, devatenáctko,
viděl jsem tě hrát.
Ty bys mohl jít do ligy.
- Dobrá hra. - Díky.
Jdeš domů?
Nechceš si naskočit? Svezu tě.
Ne, mám to blízko.
To je dobrý.
Neboj.
Jsme přátelé. Chceš si nastoupit. Odvezeme tě domů.
Odvezete mě domů.
Věř mi.
Věřím vám.
Ne! Ne, prosím! Ne!
Ne! Pusťte mě, prosím!
Prosím, neřeknu to. Prosím!
Číslo 19.
Byls dobrej, kluku.
Ne!
Ne, pusťte mě, prosím.
Neřeknu to. Neřeknu. Prosím.
To nic.
Prosím.
Budete mi ubližovat?
Ano.
Ne!
Bolest páru očišťuje.
Strach taky, takže chápeš.
Přestaňte.
Přestaňte!
Přestaň, stvůro.
Přestaň...
Co se děje?
Ne! Přestaň!
Abro! Abro!
No, no...
Beruško, prober se. Prober se, beruško.
Abro, prober se!
- Abro! Abro! - Přestaň!
Ježíši.
DROM
MORD
KDO
Dobrá.
BASEBALLOVÝ KLUK
Můžeme?
Zabili ho.
- To nic. - To je dobrý.
Měli jsme svědka.
Dneska?
Jo.
Velká pára?
Zlato, ta byla obrovská.
Kde?
Na Východním pobřeží, myslím.
Jako že se někdo díval z dálky 2 500 kilometrů?
Možná i dál.
Kluk, nebo holka?
Holka, myslím.
Zmizela odtamtud tak rychle.
Ale přísahám, Taťko Vráno,
necítila jsem takovou sílu,
tak syrovou sílu
už hodně dlouho.
Tak se na to musíme podívat.
- Čím dřív, tím líp. - Jo.
Protože její rodiče zjančí,
pošlou ji k psychiatrovi.
Bude na práškách, a to by páru zničilo.
Může ji to ztlumit...
Ne, dát tý holce paroxetin
je jako přetáhnout potravinovou fólii přes světlomet.
Nevím, kde je,
ale až se vrátí, a ona se vrátí,
já budu připravená, zlato.
Budu připravená.
DOUFÁM, ŽE JSI OK TVŮJ KAMARÁD DAN
Dobrýtro.
Představ si.
Mám nového kamaráda.
Jmenuje se Dan.
Jsi v pořádku, Abs?
V noci jsem...
Jsem v pořádku.
Tamto mě mrzí.
Vím, že někdy míváš hlavu jako rádio.
A chytáš na něj divné stanice.
Nic tak divného.
Už ne.
Propána.
Musím studovat. Když nebudu studovat...
Běží hra. Přihrávka na 11 a...
Trenér mě zabije, jestli to nepochopím.
Proč se mu nelíbím?
Kvůli vlasům? Změním účes.
Ta exotka na mě zas čumí.
Na co čumí?
Exotka.
MAGNETICKÁ SÍLA
REGISTR POHŘEŠOVANÝCH DĚTÍ VOLEJTE HORKOU LINKU
POHŘEŠUJE SE - POMOC, CHCI DOMŮ BRADLEY TREVOR
Ahoj, Abbo- dů.
Ahoj, tati.
Ve škole dobrý?
Jak jde knížka?
Dobře. Jo, dobře jde.
Píšu o charlestonu a black bottomu.
- Je to jako... - Jdu si dělat úkoly.
Aha. Dobře. To je dobře, beruško.
A za tři roky Harvard.
Uvidíme.
Jo. Uvidíme.
ZÁKAZ VSTUPU
VÝROBNA ETANOLU 4 DO ODVOLÁNÍ ZAVŘENO
VÝROBNA ETANOLU 4 DO DOVOLÁNÍ ZAVŘENO
Děkujeme, že u nás dnes nakupujete.
Máme pro vás vše čerstvé.
Ale nazdar.
Vypadni!
Vypadni! Vypadni mi z hlavy!
Vypadni!
- Paní, jste v pořádku? - Ne! Ne.
Jo, jsem v pohodě.
Jsem v pohodě.
Ježíši.
Dane?
Dane? Dane?
Vstaň. Vstaň, Dane.
No tak, Dane.
- Co se stalo? - Prostě ses složil.
Já myslel, že máš mrtvici. Kdo je Tony?
Cože?
Opakovals: „Prosím, pomoz mi, Tony.“
To se omlouvám.
Rosie?
Máme problém.
- Povídej. - Ta svědkyně.
Jo, zase si mě našla.
- Jak? - Nevím.
Je mi to jedno.
Musíme ji dostat, Vráno. Musíme.
Ví, kdo jsi? Kde jsme?
Ne, nevím. Asi ne... To není důležité... Hele.
Říkala jsem, že má obrovskou páru, ne?
Jo, tak je ještě větší.
Chtěla jsem se na ni otočit,
a ona mě ze sebe vyrazila jako nic.
- Kecáš. - Ne. To se mi nikdy nestalo.
Byla bych řekla, že to nejde.
Je potrava,
nebo ji proměníme?
Neproměníme ji.
Rosie, určitě ne?
Jestli je taková, jak říkáš...
Tak nikoho tak silného v Rodu nechceme.
Vždyť si to představ.
ANNISTONSKÁ ŠKOLA
Měj se hezky.
Ty taky.
NAVŠTIVTE MINIMĚSTO, MALÝ FRAZIERSKÝ DIV!
Ahoj.
Billy.
Ty mě slyšíš.
Pojď používat naše vnější hlasy, jo?
Tys mě vysledovala?
Bylo to snazší, než jsem myslela. Jako GPS, ale v mé hlavě.
Nemyslím to zle, ale v téhle době a věku dospělý chlap,
co sedí s nezletilou na lavičce v parku...
Jsem Abra Stoneová. A kdyby něco, jsi můj strýček.
Strýček Dan.
A to ani není lež. Ne úplná.
Máš to kouzlo, jako já.
Nevím, jestli je to kouzlo.
Já tomu říkával osvícení.
A jo, z nás obou vyzařuje.
Vědí to vaši?
O mém osvícení?
Nemluví o tom.
Nebo když ho použiju, dívají se na mě jinak.
Když jsem byl kluk, to osvícení jsem nechápal. Říkal jsem mu „Tony“.
Měl jsem ho za svého imaginárního přítele.
Já považovala za imaginárního přítele tebe,
hodně dlouho.
Kolik nás existuje?
Je hodně lidí, co mají trochu osvícení
a ani o tom nevědí.
Vždycky přijdou domů s kyticí, když je manželka smutná,
nebo napíšou dobře písemku, i když se neučili.
Ale v životě jsem potkal jen dva nebo tři, co věděli, že ho vyzařují.
Ten baseballista zářil.
Jmenoval se Bradley Trevor.
Ti lidé...
oni vypadají jako lidé, ho unesli.
A snědli ho.
Snědli jeho osvícení.
Tys to cítila?
A oni cítili mě.
Kdybys z toho něco zjistil,
kdybys mohl zajet do Iowy...
- Počkej. - Můžu ti ho pomoct najít.
Pak by jeho rodiče věděli, kde je.
Mohli by ho aspoň pořádně pohřbít.
Taky budeme mít jeho rukavici.
Když se jí dotknu, můžu je vysledovat.
Pomalu. Pomalu.
Protože Pořízek Barry, myslím, že se tak jmenuje,
si ji, než ho zabili,
na chvíli navlékl.
Abro, jeď domů.
Nepronásleduj ty lidi.
Neštvi je.
A nijak je na sebe neupozorňuj.
Najdi si něco, cokoliv,
skoro cokoliv, co to tvé osvícení zastaví.
Neupozorňuj na sebe a modli se,
aby tě ty lidi nebo něco jako oni,
aby tě neviděli.
Jestli tě uvidí, vrátí se.
Abro, slyšíš mě?
Vrátí se.
Neupozorňuj na sebe. Chraň se.
Je mi líto.
Ahoj, Azzie.
Máš to dneska nějak pomotaný.
Ten pokoj je prázdný, Az.
V tom pokoji nikdo není.
Moment, Doktore.
Dicku.
To promiň.
Myslel jsem, že to je...
Myslels, že jsem z Overlooku.
Málem jsi mě zavřel.
Pořád tě navštěvují duchové z minula?
Ne, už léta ne.
Poslední byl Horace Derwent, měl na obleku konfety.
Řekl: „Bezva večírek, že?“
Než jsem na něj vytáhl krabičku, nabubřele se šklebil.
Pak ten škleb rychle zmizel.
Tenkrát mě nenapadlo zeptat se tě,
co se s nima v těch krabičkách děje.
Umřou tam?
Záleží ti na tom?
Chyběls mi.
Bylo to dávno?
Já to nepoznám.
Tenhle svět je teď pro mě jako sen.
Osm let. Trochu dýl.
Proč tu jsi?
Jsem tu, protože se to všechno vrací.
Ka je kolo, Doktore.
Tihle prázdní ďábli si tě našli,
kdyžs byl mrňous.
Kdyby si k tobě jen přičichli,
byl bys dávno mrtvý.
Jedí výkřiky
a pijí bolest,
a tu holčičku už zaregistrovali.
Mohli by ji zabít,
mohli by ji proměnit
nebo si ji nechat, dokud ji nezužitkují celou, což by bylo nejhorší.
To nemůžeš dopustit.
Proč já?
Protože si tě našla.
Protože se ukázala. Sakra, Doktore, proč já?
Jednou jsi za mnou přišel do kuchyně, a doteď v tom lítám.
Co mám sakra dělat?
Splň jí, o co tě žádala.
Už mě neuvidíš, Doktore.
Tohle je můj poslední sen.
Zdá se mi, že jsi dospěl dobře, hochu,
ale doteď u mě máš dluh.
Splať ho.
Ahoj.
Ahoj, mami.
Je ti dobře?
Chybělas nám u večeře.
Je mi dobře. Jen jsem měla těžký den.
Ráno se letím podívat na momo.
Vrátím se, jak jen to půjde.
Abs, ona...
Překoná to tentokrát?
Nevím.
Doufám.
Vyřiď jí, že ji mám ráda.
Spi dál, princezno.
Vy burani.
Celý život si vyrábíte krabičky,
nepodstatné vzpomínky.
Myslíte si, že vás obohacují.
Měla bys vidět moje, děvenko.
Moje mysl je katedrála.
Ale nazdar.
On říkal, že se vrátíš.
A taky že ano.
Dobrá.
Ne!
Zpátky! Zpátky!
Jsi jen malej fracek!
Kde jsi?
Kde? Kam ses... Kam...
Co jsi... Kam ses...
Ne.
Vypadni! Vypadni!
Vypadni!
Rose?
Past.
Co se sakra stalo?
- Ta malá mrcha na mě nastražila past. - Tvoje ruka.
Rose! Rose, uklidni se.
Teď už víme, kde je, ne? Už to víme.
Byla v mý hlavě!
- Cože? - Kradla!
- Co ví? - Nevím. Nevím.
- Kolik toho... - Nevím!
- Nevím. - Máme problém.
Teď ne!
Děda Flick...
Myslím, že cykluje.
Strýčku Dane! Strýčku Dane, zranila jsem ji.
Fakt jsem ji zranila.
Zranila jsem ji a právem...
A to není to nejlepší. Nejlepší je...
Nejlepší je, že jsem se jí dostala do hlavy.
- Strýčku Dane? Jsi tam? - Proboha, Abro.
Slyšíš mě?
Cos to udělala?
Jen si s ní promluv.
Jestli to máme udělat, tak do toho.
Ahoj, Abro.
Slyším tě.
Já to nechápu.
Pochopíš.
Já myslela, že žijeme věčně.
To ti někdo sliboval, Andi?
Říkal někdo, že jsi nesmrtelná?
Já říkala: „Žij dlouho, dobře jídej.“
Můžeme žít dlouho, hodně dlouho.
A taky žijeme,
většina z nás.
Ale nejíme dobře.
Už hodně dlouho ne.
Rosie, on odchází.
Rosie.
Ano, drahý?
Já se bojím.
Ne, nebojíš.
Viděls říše povstávat
i padat.
Povzbuzovals gladiátory v Římě.
Plavil ses přes moře
k novým světům
a krmil ses
králi, princi a papeži.
Psali o tobě báje,
stavěli ti sochy
a třásli se ve svých vesnicích, postelích
a mrakodrapech.
Takže ne,
nebojíš se.
Jsi král
a krmíš se strachem.
Zdar, brácho.
Víš, že jsou čtyři ráno?
Tys do mě vždycky viděl, Billy.
Máš dobrej odhad na lidi, že je to tak?
Jo, co...
Myslíš, že jsem čestný? Dobrý?
To jo, to jo. Dane, já...
Potřebuju tvou pomoc.
Nejdřív si něco vyslechni
a víc než kdy dřív se mi snaž věřit.
Jak to jde?
Neměla by ses vypravovat do školy?
Jo, ale já chtěla jet s sebou.
Jak dlouho už jedete?
Asi pár hodin. Měli bysme tam dorazit večer. Pozdě.
Kdo je to?
Můj kamarád.
Možná můj nejlepší kamarád.
Měl bys vidět, jak se tvářila.
Bála se, strýčku Dane.
Bála se jako všechny ty děti.
Všechny ty děti, co zabila.
Tak zuřila a tak se bála, že jsem se dostala dovnitř.
To bylo nové kouzlo.
To jsem ještě nedělala.
Ani já ne. Jaký to bylo?
Jako v knihovně.
Uvnitř jsme asi všichni jako knihovny.
Jaks to udělala?
Takhle. Jen jsem trochu přitlačila.
Abro!
Pardon! Pardon, pardon!
Pardon. Já nechtěla.
To nic.
Co to bylo za krabičky?
Nic.
Lháři.
Když jsem byl kluk,
mladší než ty, natrefil jsem na něco podobného,
co se krmilo jako oni.
Nebyla to osoba, ale místo.
Pak ho zavřeli a nechali chátrat.
Ale ty věci, co tam žily, ty...
Už se mi v tom nikdy nešťourej.
Dobře, nebudu. Slibuju.
Jsme. Právě nakládáme.
Dobře.
Ať karavana vyrazí a do pár dnů ji máme.
Ty bys asi neměla jet, Rosie.
Cos to kurva řekl?
Chytla tě. Dostala se ti do hlavy.
To už se nebude opakovat.
A kdo ví, co zjistila, nežs ji vyrazila.
Je moje, Vráno.
Momentálně, aspoň co víme,
jsi jediná z nás, kterou umí vysledovat.
Jestli tě uvidí přijíždět,
může utéct
nebo nastražit další past.
Víš, že v tomhle mám pravdu.
Jestli na tebe přijde s fíglem...
- Jo? - Jo.
Ale já mám i svoje fígle.
Myslím, že jsme tu.
VÝROBNA ETANOLU 4
Dobrá.
Uvidím, jestli ji přivolám.
Abro?
To je ta cedule. Objeďte to zadem.
Máme to objet zadem.
Řeknu ti, kdy máš zastavit.
Řekne nám, kdy zastavit.
Musím říct, Dane...
Nevím, jestli chci, abys měl pravdu, nebo aby ses mýlil.
Jestli se mýlíš, mám bláznivýho kamaráda.
Jako úplnýho,
duševně vyšinutýho magora, co vidí imaginární nestvůry, jak zabíjejí
imaginární děti.
Ale víš, to dokážu skousnout.
Ale jestli máš pravdu...
Já vím.
Je to mnohem horší.
Radši jdi domů.
Cože?
Ne, ty ne.
Já to zvládnu.
Ne. Teď už to přebíráme my.
Dobrý, už jsme tu jen my.
Cítíš to?
Dřív jsem lovil. To jsem ti neříkal?
Ne.
Jeleny.
Jednou v létě
jsem postřelil jelena.
Dva dny jsem mu šel po stopě.
Měl jsem ho na mušce a postřelil ho.
Utekl, já šel za ním.
Říkal jsem si, že dlouho nevydrží.
Pak zmizel.
Najednou se vypařil.
Beze stopy. Fakt záhada.
Pět dní nato
jsem zkusil jiný místo o několik kilometrů dál.
Hledal jsem, kde se skrýt,
a pak jsem ho ucítil.
Ucítil jsem ho.
Našel jsem toho jelena
schovanýho v dutým kmeni,
několik dní chcíplýho.
Ten smrad...
Od toho dne už jsem na lov nešel.
Tohle smrdí stejně.
Billy.
Proboha!
Kurva.
Kurva, Dane. Co to je?
Ani ho nepohřbili hluboko, jen pod povrch.
Promiň, Billy.
Do čehos nás to zatáhl?
Ty lidi, co to udělali...
Nejsou to lidi.
Ne. Ne, to nejsou.
Kdo tohle udělá malýmu klukovi,
není člověk.
Máte ji?
Jo, máme.
Je tu zas?
Jedeme k tobě. Dorazíme ráno.
Musíme udělat zastávku.
Musíš svým rodičům ukázat, co se děje.
Ne.
- Jo. - Ne. Skoro už mě mají za normální.
Když jim to řeknu, tak...
Rose půjde po nich, aby tě dostala.
To víš, ne?
Sejme je bez váhání.
A už se blíží, Abro.
Musejí se to dozvědět.
Kde že se to máme zastavit?
Máš ještě ty pušky na jeleny?
Vy jste strýček Dan?
- Co si kurva myslíte? - Pane...
Je jí třináct!
Abro, mělas mu to ukázat.
- Já mu to řekla. - To není totéž.
Než zavolám poldy, zmlátím tě!
- Hele! - Ne, ne... Abro.
Nevyslovuj její jméno.
Abro...
Promiňte, pane Stone. Jsem kamarád.
Všechno, co vám říkala, je pravda.
Ne, díky.
Ne.
Ti lidé...
Vědí o mojí dceři?
Vědí.
A dřív či později přijdou.
Musíme něco udělat.
Tak zavoláme policii, FBI...
Ti lidé už tu jsou hodně dlouho, pane.
Jsou bohatí, mají konexe.
Z policie si asi nic nedělají.
Ale kde jsou?
Kdy přijdou? Co můžeme dělat?
Na to může odpovědět Abra,
jestli je připravená.
Jsem připravená.
Určitě to chceš udělat?
Musím.
I- 95.
Barry, Vrána, Chřestýška a pár ostatních.
Stromy se moc nezměnily,
takže možná Massachusetts,
- ale jsou blízko. - Rose?
Tu jsem neviděla.
Ale přijíždějí.
Je to jediný pokoj, co viděla?
Ano.
A udělala jsem pár změn. Pár věcí jsem schovala.
Dobrá.
Budou se tě snažit vystopovat,
snažit se to pochopit.
A ty je necháš.
Nejsi blázen?
Dost možná, ale necháš je,
a pak se pokusíš o menší trik.
Kouzelný trik?
Jedou za námi.
Soustřeď se. Musíš vydržet, než dorazí.
Já vím.
STÁTNÍ REZERVACE
Mělo by to vyjít.
Dobrý úkryty jsou tamhle a tamhle.
Jsou pořád blízko?
Myslím, že se blíží.
Je to těžký.
Já vím. Já vím. Už to bude.
Tak, Taťko Vráno,
jdi si pro ni.
Vypadáš klidně.
Jsi klidná, viď, Abro?
Asi jo.
Měla bys být.
Jen klid.
Jsme přátelé.
Jste přátelé.
Správně.
Jen přátelé.
A chceme tě seznámit s dalšími přáteli.
Dobrými přáteli.
No teda.
Jak o tobě mluvili,
čekala jsem, že to půjde trochu hůř.
Kurva, co je?
Salonní triky. Zasraný salonní triky.
Ne! Padejte odtamtud!
Padejte odtamtud!
Ne!
Zasloužíte si to.
Zasloužíte si to. Všichni.
Ne!
A kurva.
Přestaň.
Mám na tebe jen jeden dotaz, miláčku.
Nejsi ospalý?
Jsi ospalý.
Spi.
Probuď se! Strýčku Dane!
Probuď se! Probuď se.
Probuď se!
Zasraný chlapi.
Nechoď blíž, Billy.
Zabij se.
Ne!
Billy!
Jeden schází.
Nevidím Vránu. Kde je Vrána?
Ahoj, Abro.
Abro!
Dobře, jsi vzhůru.
Dane...
Nenamáhej se.
Co mi je?
Dostalas dávku, slečinko.
Víc, než jsem kdy použil.
Možná se tu a tam probereš,
ale ta tvoje pára spí jak dudek.
Můj táta...
Co se stalo s mým tátou?
Dneska zabili spoustu dobrejch lidí.
Spoustu dobrejch lidí.
Rád bych ti řekl, že si to někdo odpyká,
že se ty dnešní smutný události dočkají spravedlnosti,
ale takhle to nechodí.
Bylo jasný, že tě dostaneme.
Některý mý lidi jsou mrtvý.
Některý tvý jsou mrtvý.
Ale výsledek se nezměnil.
Chvíli o tom uvažuj.
Výsledek se nezměnil.
Takže jejich smrt,
jich všech,
byla prostě škoda.
Škoda, kterous nám všem způsobila, děvenko.
Proč?
Prosím, ozvi se...
Nikdo tě neuslyší.
Radši se uklidni a užívej si výlet.
Jak jsem říkal,
výsledek se nezměnil.
Ne.
Prosím.
Prosím, prosím, prosím.
Prosím.
Abro!
Abro.
Tony?
Pomoz mi, prosím, Tony.
Bože.
Tak jo. Tak jo.
Tak jo, tak jo.
Vždycky jsi říkal,
že máš mozek jako rádio.
Když voláš, nikdo se neozývá, tak už nevolej.
A jen poslouchej.
Dane. Dane.
Pomoc.
Ahoj.
Dane.
Zdrogoval tě?
To mě mrzí.
Něco zkusím, jo?
Ale jsi slabá.
On tě blokuje.
Sotva tě slyším.
Musíš mi věřit, jo?
Dobře?
Zase vzhůru, jo?
Asi ti na dalším odpočívadle dám dávku.
Kam jedeme?
Víš kam.
Kurva, mám kocovinu.
Já říkal, že je to dobrej matroš.
Už léta jsem bez kocoviny. A nestýskalo se mi po ní.
Ani trošku.
Na západ, jo?
Vyhýbat se hlavním tahům. Chytrý.
Crownville. New York.
Kdo jsi?
Jsem ten, co ti zabil kamarády.
Těší mě.
Prima trik.
Ten jsem ještě neviděl.
Chceš vidět další?
Nemysli si, že Rose potěšíš, když zastřelíš výhru.
Rosie asi nepotěší nic tady z toho.
A ta když se rozčílí,
no,
řekl bych, že víš dost, abys chtěl od toho bejt stranou.
Buď rád, že jsi rád.
Jdi si po svým.
Co je k smíchu, kamaráde?
Je to jen domýšlivost. Fakt domýšlivost.
Ale má to logiku, když si myslíš, že budeš žít věčně.
Pak je samozřejmě jasné, že si nedáváš bezpečnostní pás.
Ne!
Dane?
Doufám, že to bolí.
Rosie...
Hodně.
Ty svině mrňavá.
Cos to udělala?
Tak jo, malá mrcho.
Tak jo.
Promiň.
Usnula jsem.
Ne, zasloužila sis to.
Kde jsme?
V Ohiu.
Kam jedeme?
Do Colorada.
Proč do Colorada?
Ona po nás půjde dál.
- Já vím. - Pořád.
Ukončit to můžeme jedině my
a já nemyslím, že ji dokážeme porazit.
My sami ne.
Je jedno místo.
Pro lidi jako my je nebezpečný.
Jaks mi o něm vyprávěl? To hladové místo?
Jo, to je ono.
Když je tak nebezpečné, proč tam jedeme?
Jestli je nebezpečný pro lidi jako my,
počítám, že bude nebezpečný pro lidi jako ona.
Možná ještě nebezpečnější.
Dobře.
Ona nás sleduje.
Jo, dobře. Nech ji.
Tvýho táty je mi líto.
Mně je líto tvého kamaráda.
To je máma.
Co jí mám říct?
Ahoj, mami.
Díky Bohu!
Abro,
jsi v pořádku? Kde jsi?
Mám tě ráda.
Až budeme v bezpečí, zavoláš jí, kde nás najde?
Zavolám.
Dobře.
Už to není daleko. Tam v horách.
Uděláme to takhle:
Ty zůstaneš v autě, topení nechám zapnutý.
Nechci, abys vevnitř strávila ani minutu, když nemusíš.
Může přijet jedině odsud.
Uvidíš ji zdaleka.
Jak uvidíš tamhle na tý hoře světla,
zařveš na mě, jo?
Ale nechci, abys chodila dovnitř. Ne dokud nepřijede.
Ty se mnou nepočkáš?
Nemůžu.
Proč ne?
Musím ho probudit.
Budíček.
POZOR, VYSOKÉ NAPĚTÍ
DROM
ZLATÝ SÁL
Poklidná noc, pane Torranci.
Nejspíš ne nadlouho.
Vy jste na whiskey, že?
Byl jsem, většinou.
Na účet podniku.
To byla tvoje značka.
Jack Daniel's.
Ty láhve jsem vídal u nás doma.
V našem pravém domově, před tímhle.
K jedné jsem si přičichnul. Voněla jak něco, co hoří,
což asi tak bylo.
Asi jste si mě s někým spletl.
Jsem Lloyd.
Lloyd.
Omlouvám se, pane Torranci.
Nevím, kde jsou všichni, ale rozjede se to.
Já vím, kde jsou.
A máš pravdu,
rozjede se to.
Jestli se neurazíte, pane Torranci, připadáte mi
zneužitý.
Zneužitý?
Zatažený do problémů ostatních.
Vidím to neustále, jestli se neurazíte.
A tak jsme bydleli na Floridě.
Co prosím?
Máma a já.
Už jsme nikdy nechtěli vidět sníh
a tak jsme bydleli na Floridě.
Malý domek, ale útulný, a byli jsme šťastní.
Bylo mi dvacet, když umřela.
A tehdy jsem viděl, že někdo umře.
Viděl jsem mouchy. Černé mouchy.
Říkal jsem jim „mouchy smrti“. Kroužily lidem kolem tváře.
A v těch posledních týdnech jimi měla
obsypaný celý obličej.
Málem jsem jí neviděl oči.
A já se ji snažil utišit, ale sotva jsem se na ni dokázal podívat.
A ona to viděla.
Co třeba takové nepříjemnosti spláchnout něčím teplým?
Ty o tom nechceš slyšet? Byla to tvoje žena.
Myslím, že jste si mě s někým spletl.
- Já jsem jen barman. - Jo?
Jen barman Lloyd, co v hotelu Overlook nalévá radost.
Naliju vám, co chcete, pane Torranci.
Člověk si dá drink,
drink si dá drink,
a pak si drink dá člověka.
Že je to tak, tati?
Medicína.
Je to medicína.
Skutečný všelék.
Mysl je tabule.
A tohle
je houba.
Člověk se snaží.
Obstarává.
Ale je obklopený ústy.
A rodinou.
Manželka, děcko.
Tahle ústa jedí čas.
Jedí vaše dny na zemi.
Prostě je zhltnou.
Dost na to, aby se člověku udělalo zle.
A tohle...
je medicína.
Tak mi pověz, ty štěně,
vezmeš si tu svoji medicínu?
Nevezmu.
Dane!
Už je tu.
Dobrá.
Tady je to nemocný.
Takhle nemocná byla moje momo.
Je to rakovina,
akorát že horší.
Co teď uděláme?
Půjdeme dovnitř. Ona si nás najde.
Ale, ale, ale.
Nazdar.
Až to začne, uteč.
Ano, uteč, drahoušku.
A já si tě pak najdu
a budeš řvát léta, dokud neumřeš.
To se uvidí, kdo bude řvát.
To se vskutku uvidí.
Má pravdu, víš.
Měla by ses bát.
Pročpak?
Protože nevíš, kde stojíš.
Pardon, ty jsi kdo, fešáku?
Ty jsi ten, co mi zabil Vránu, viď?
Teď.
Chytré.
Trochu ses zlepšila, viď?
Od posledka, co jsem byla v tvé hlavě.
Jak víš, že nejsme ve tvé?
Kdepak jsi, štěně?
Ty tu umřeš.
Odvážná slova, drahoušku.
Vážně si to myslíš?
Ty že ublížíš mně?
Ano.
Víš, připomínáš mi mě samotnou.
Teď to vážně vidím.
Ty v sobě máš temnotu, drahoušku.
Myslím, že jediný rozdíl mezi mnou a tebou je čas.
Ty ještě nevíš,
co bys udělala
za víc času.
Ale slibuju ti, že bys byla překvapená.
Bolest páru očišťuje.
Strach taky, takže chápeš.
Když jsem byla mladší, byla jsem jako ty.
Byla jsem výjimečná
a sama.
Ale potkala jsem někoho, kdo mi dal dar smyslu, společenství,
a ten dar bych ti mohla dát,
kdyby se to vyvíjelo jinak.
Ne?
Jsi vzpurná, viď?
Tak moc jako já.
Tvá mysl je tak...
To není tvoje mysl, že ne?
To vůbec nejsi ty.
Ty jsi jen návnada.
A dost!
Uteč.
Jak jsme tě mohli přehlédnout?
My dva jsme se měli setkat už před léty.
Danny.
Tak se jmenuješ, že?
Když vy, burani, zestárnete, s párou se něco stane.
Znečistí se.
Zašpiní.
To ty víš.
Vidím všude na tobě tu mastnotu.
Už ani tak nezáříš.
To se asi dospíváním kazí.
Vážně, fešáku,
kde ses ukrýval?
Můžu ti udělat nabídku.
Nabídku, co dávám zřídkakdy.
Jo? Jsem napjatej.
Takový nadaný chlapec,
a tak dlouho skrývá svůj talent.
Mohl bys žít hodně dlouho. A také dobře.
Dopřávat si bez následků,
bez kocoviny.
Dobře jídat, dlouho žít.
Musíš být osamělá, když už jsi poslední.
Myslím poslední na světě.
Drahoušku, já nejsem poslední. Zdaleka ne.
Jsem jen nejkrásnější.
Mám za to, že mou odpověď znáš.
Škoda.
Tak půjdeme do toho, nebo ne?
Ale miláčku.
Podívej na to.
Asi jsem ti natrhla stehenní tepnu.
Tak to asi vykrvácíš, co?
Ty jsi ale vztekloun.
Tolik ohně.
Taková škoda!
Nebo možná ne.
A kruci.
I v tvém věku
je tak dobrá.
Chutnáš po whiskey.
Danny!
Danníčku!
DROM
Tolik hrůzy.
Po celý život, co?
Lahodné.
Neubližuj mi!
A kruci.
Co to... Ty tam nejsi sám.
Copak to ukrýváš?
Co v nich je?
Něco výjimečného, co?
Nejsou výjimeční. Jsou vyhládlí.
Ne.
Ne!
Ahoj, Danny.
Pojď si s námi hrát
navždy
a napořád
a navěky.
Strýčku Dane.
Strýčku Dane, už je po všem?
Je mrtvá?
Bezva večírek, že?
Abro!
Zkuste to.
Tady jsi.
Abro.
Hodně moc jsi zlobila.
Ty nejsi strýček Dan.
Jsi maska. Falešná tvář.
Kdo jiný bych byl?
Jsi ten hotel.
Ale on tu pořád je.
Tak masku dolů.
Proč se usmíváš?
Protože nevíš, kde stojíš.
Tyhle chodby znám jako svou tvář, dítě.
Myslím to tělo, ve kterém stojíš.
Tu tvář, kterou nosíš.
To je Dan Torrance a ty ho neznáš.
Dan Torrance.
Dan Torrance
hned, jak sem dorazil, někam zašel.
Do kotelny.
Tady jsi.
Mělas utéct.
Nechtěla jsem tě opustit.
Jsem přesně tam, kde mám být.
O moc dýl už ho neudržím. Abro, musíš utéct.
Ne.
Bez tebe nikam nepůjdu.
Musím za námi zavřít dveře.
Utíkej! Utíkej!
Dělej, strýčku Dane.
Uteč odtamtud.
Dělej.
Požár se šířil rychle
a hotel zničil.
Očistil ho.
Skoro jsem ho slyšela
křičet.
Slyšela jsem ho umírat.
A v hloubi duše jsem věděla...
Věděla jsem, že jsi v pořádku.
Mrzí mě, že jsem tě ohrozil.
Byla to jediná možnost.
Já vím.
Myslíš, že mluvila pravdu,
když říkala, že není poslední?
Svět je hladové místo.
Temné místo.
Možná jich je víc, nebo něčeho jako oni nebo horšího,
ale je taky víc lidí jako ty.
Lidí, co odolávají.
Když jsem tě poprvé potkal,
řekl jsem ti, aby ses schovala.
Že na sebe nemáš upozorňovat.
Držet své osvícení z dohledu.
Ale mýlil jsem se.
Vyzařuj osvícení, Abro Stoneová.
Vyzařuj ho.
Už je večeře.
S kým si povídáš?
S nikým.
To není pravda.
Povídala jsem si s Danem.
Pokračujeme i potom.
Pokračujeme.
A má se dobře.
Tatínek taky.
Vážně.
Dobře.
Tak půjdeš, beruško?
Za chvilku.
Překlad titulků: Petr Zenkl